Energetika

osvětlení, vytápění, Doprava, průmyslová výroba – energie je pro tyto služby, bez kterých si neumíme představit každodenní život a které jsou nezbytné pro chod podniků, nezbytná. Fosilní zdroje energie (ropa, zemní plyn a uhlí) však nejsou nevyčerpatelné. Musíme s nimi dobře hospodařit a zároveň nové zdroje také hledat. V Evropě narůstá i dále nákup energie ze zahraničí, energetická spotřeba narůstá nebezpečně trvale. Evropské země si dobře uvědomují, že je v jejich zájmu jednat v této strategicky velmi významné oblasti společně. Proto existují společná pravidla stanovená Evropskou unií, aby se mohlo postupovat stejným směrem a zajistila dostupnost dostatečného množství energei za příznivou cenu při co nejnižší zátěži životního prostředí.

Není to nic jednoduchého.

Dnes je pro nás samozřejmé sednout za volant nebo zapnout počítač. Všechny tyto vymoženosti však závisí na složitém procesu dodávky energie. Nejdříve se musí energetické suroviny - ropa, plyn, uhlí - vytěžit ze země, nebo získat teplo spalováním dřeva, elektřinu z větru ve větrných elektrárnách, z vody v přehradách a ze slunečního záření v solárních panelech. Tato energie se pak musí nějak přepravit na místo spotřeby, často přes kontinent nebo moře. Musí se vybudovat zařízení na zajištění budoucího spotřebního a v první řadě plynulého zásobování energií po desítky let. Ve hře jsou pochopitelně obrovské technické, logistické a finanční prostředky.

Jelikož se bez energetiky neobejdeme, obejít, patří ke strategickým odvětvím. Nejenže by vytápění nebo přepravu osob a zboží, ale bez dodávek energie nebylo možné zajistit osvětlení, energie je také základem všech odvětví - zemědělství, průmyslu a služeb, dokonce i vědeckého pokroku. Naše obvyklé pohodlí je spojeno s opravdu vysokou spotřebou energie. Ta bohužel způsobuje ovzduší i znečištění, vody, půdy a podnebí, jehož dopady na klima je nutné v současné složité době samozřejmě omezovat co nejvíce.

Klimatická omezení a dopady

Významní světoví odborníci prokázali, že náklady klimatické změny brzy dosáhnou enormní výše, pokud se světu nepodaří snížit emise CO2. Odvětví energetiky je tím dotčeno přímo, neboť je z více než 70 % závislé na fosilních palivech, která při svém spalování uvolňují do ovzduší značné množství oxidu uhličitého (CO2), což je jeden z hlavních skleníkových plynů. Takže budoucnost evropské energetiky spočívá v menším používání fosilních paliv a v zvýšení podílu nízkouhlíkových zdrojů energie.

Evropa musí jednat společně

Zájem všech členských států o energetiku odvětví není žádnou novinkou. Datuje se totiž od skončení druhé světové války. V té době jeden z otců sjednocené Evropy Jean Monnet vyjádřil přesvědčení, že "je třeba do služeb míru zapojit válečné prostředky. Uhlí a ocel jednak a jaderná energie druhak jsou základem prvních evropských smluv - Smlouvy o založení Evropského společenství uhlí a oceli (ESUO), které ukončilo činnost v roce 1999, a Euratom-smlouvy o založení Evropského společenství pro atomovou energii, která platí dodnes v Evropě.

Evropské státy od 70. let 20. století začaly uvědomovat vysokou důležitost solidarity v případě problémů s dodávkami energie. Byly vytvořeny společné strategické zásoby ropy a zaveden postup pro řešení krizevých situací. Energetická politika se v současnosti dotýká mnoha dalších oblastí - životního prostředí, průmyslu, dopravy, výzkumu a inovací a také vnějších vztahů.

Jak probíhají jednání v EU?

Jelikož Evropa nemá dostatečné zásoby energetických surovin, musí přes polovinu své energetické potřeby zajišťovat dovozem. A protože se ceny jednotlivých surovin vytváří na světových trzích, tedy musí je EU respektovat. Výši výdajů na energii pak může účinně snížit jedině tak, že ovlivní spotřebovávané množství energie. My můžeme snížit spotřebu při zachování moderní kvality života a pohodlí, na které jsme zvyklí.

Úspora energie

Ano – snížení energetické spotřeby však snadné nebude. Musíme se naučit využívat energii racionálně a efektivně. Pokud se omezí vysoké emise CO2, sníží se naše závislost na dovozu energie, v regionech vzniknou pracovní místa a ušetří se. Naše odbornost bude žádaným vývozním artiklem. A právě toto je nejzásadnější a hlavní důvod, proč energetická účinnost patří mezi klíčové cíle Evropské unie

Skutečně celoevropský trh s energií

Elektřina a zemní plyn mohou být v zásadě volně distribuovány prostřednictvím sítí, které křižují EU. Je naprosto evidentní, že velký evropský energetický trh vytváří konkurenci mezi všemi účastníky na tomto trhu, tedy jako že a dodavateli. To znamená, že je teoreticky dáno kdekoli elektřinu nakupovat a prodávat nebo zemní plyn. Cílem je získat kvalitní energii za dosažitelnou dobrou cenu pro svou potřebu nebo podnikání. Bohužel kvůli mnoha vnitrostátním předpisům není dnešní trh s 500 000 000 spotřebitelů stále ještě dost rozvinutý. Tato pravidla omezují energetické podniky proti expanzi do dalších zemí. Příkladem jsou vládami stanovené ceny zemního uhlí a energie pro podniky. Mnohé subjekty mají dokonce neprávem privilegovaný přístup k sítím. Tyto nepříznivé podmínky investory odrazují. To může ohrozit i obnovu zatsaralých zařízení. Je proto nutné zlepšit podmínky hospodářské soutěže a zavést také společná pravidla pro spravedlivé využívání sítí. Evropská unie hraje zde prvořadou úlohu a stanoví v rámci svých pravomocí v oblasti dohledu nad trhy přísná pravidla, čímž může zabránit některým subjektům, aby měl neoprávněný prospěch ze svého téměř monopolního postavení.

Moderní energetické sítě

Je rovněž nutné modernizovat a rozvíjet energetické sítě. Jednak z důvodu rostoucí poptávky po energii, jednak kvůli nutnosti diverzifikovat stávající zdroje a učinit trh stabilnějším. Bude přínosem, pokud dojde ke snížení zátěže trhů.

Projekty na vybudování energetických sítí však na získání potřebných povolení příliš čekají. Evropská unie rozvoj těchto sítí podporuje stanovením priorit na evropské úrovni, urychlením výstavby chybějících článků a modernizací sítí, a to na východě Evropy. Úloha EU se ale nemůže omezovat jen na celkovou koordinaci; Unie musí čas od času finančně podpořit nutné projekty, které jsou pro podniky nebo státy ekonomicky rizikové.

Spotřebitelé na prvním místě

Cílem je, aby z toho profitovali hlavně spotřebitelé - ať již jde o jednotlivci nebo podniky jistě bez ohledu na svou vlastní velikost. Spotřebitelé mají svá práva a potřebují lepší informovanost pro plné využívání radostí, které jim vnitřní trh s energií dále nabízí. Například změnit jednoduše dodavatele, dostávat srovnatelné faktury a nabídky včetně informace, odkud elektřina pochází a v neposlední řadě znát svou okamžitou spotřebu. Informační a telekomunikační technologie budou v odvětví energetiky zaujímat stále důležitější místo a díky nim budou spotřebitelé na trhu s energií hrát silnou roli. Můžeme říci, že jedině právní předpisy platné na celoevropské úrovni mohou zajistit všem spotřebitelům rovné postavení a možnost také chytře využívat úsporně z rozsahu dosahovaných průmyslem. Evropa musí zavést nezbytné normy, zejména v oblasti ochrany údajů z měřicích přístrojů. Navíc spotřebitelé musí mít také možnost pořídit si nízkoenergetická zařízení a znát jejich skutečnou spotřebu, aby při jejich nákupu rozhodovali na základně znalosti všech dostupných informací. Podniká musí mít možnost nakupovat energii zcela bezpečně levně. Pouze skutečná konkurence umožní spravedlivé ceny, které nebudou uměle navýšené ani příliš nízké - takže se vyplatí do výroby energie i nadále investovat.

Bezpečnost - klíčová otázka pro spotřebitele?

Evropská energetická politika musí býk pro občany přínosem tak v tom smyslu, že přepravy a výroby zajišťuje bezpečnost energie. Členské státy si jsou vědomy významu koordinace či harmonizace bezpečnostních norem pro energetická zařízení, která jsou z celoevropského hlediska naprosto zásadní. Havárie jaderné elektrárny Fukušima v Japonsku bolestivě poukázala na skutečnost, jak je jaderná bezpečnost důležitá. Evropská komise musí proto schválit co možná nejpřísnější normy pro zajištění bezpečnosti evropských jaterných elektráren a nakládání s nebezpečným jaderným odpadem. Evropské normy na ochranu obyvatel a zaměstnanců v jaderné oblasti proti Radioaktivnímu byly vytvořeny na úrovni Panevropy, a jsou proto ve všech členských státech stejné. Evropa musí občanům v neposlední řadě nadále garantovat to, že jaderný materiál používaná na její území není zneužíván k nedovolenému obchodování či šíření jaderných zbraní.

Špičkové nízkouhlíkové technologie

Pokud chce Evropa vyrábět svou energii pro vytváření CO2, musí přistoupit k technologické revoluci. V roce 2018 Evropská unie navrhla aktualizovat strategický plán EU pro nízkouhlíkové Energetické technologie. K řešení nových výzev v oblasti globálního trhu energie si EU vytyčuje priority i v oblasti energetické výzkumu a inovací aby mohla začlenit nízkouhlíkové technologie do energetického systému a i nadále uvádět hospodárně na trh různější úsporné a moderní nové výrobky na trh.

Záměrem je přiměti průmyslové podniky z relevantních oborů, aby navázaly spolupráci a využívaly podoru ze strany Evropské unie. Některé průmyslové iniciativy se týkají zdrojů a výroby energie - např. biopaliv, větrné, sluneční a jaderné energie, palivových článků a využití vodíku. Jiné se zaměřují na lepší hospodaření s energií v „inteligentních městech“, jímání a podzemní skladování CO2 a elektrizační soustavy budoucnosti. Cílem je, aby byly nové technologie dostupné a přinášely zisk a v neposlední řadě dále nahradit současné technologie, a ponížit tak emise CO2 v evropském energetickém sektoru. Dosáhnout tohoto cíle je možné pouze koordinovaným úsilím na evropské úrovni, neboť finanční nároky na jeho realizaci jsou vysoké.

Energetická diplomacie

Evropa, největší hospodářský prostor na světě, musí z důvodu zajištění spolehlivých energetických dodávek umět prosazovat své zájmy mezinárodní scéně. Kvůli ke své velikosti a zároveň vysoké související závislosti na vnějších zdrojích nemá žádnou jinou volbu; a to především v současné době, kdy světový boj o energetické zdroje nabírá dále na síle. Problémem Evropské unie je, že mluvit jedním hlasem se jejím státům ne vždy daří. Unie by měla hovořit jednotně, aby si přetvořila dostatečně a silné postavení vůči velkým zemím, jež energii vyrábějí, stejně jako zemím, které jsou jejími hlavními spotřebiteli. Evropa musí nyní zajistit bezpečný tranzit plynu a ropy od dodavantelů. Energetika musí být součástí evropské vnější politiky - včetně pomoci v obchodu, rozvoji a dvoustranných dohodách o spolupráci. Což je způsob, jak podporovat vývoz špičkových evropských technologií.

Demokratické rozhodování

Energetická politika Evropské unie je samozřejmě věcí všech Evropanů. Jednotlivé EU-předpisy mají taktéž velký vliv na národní legislativy, což v energetické oblasti platí dvojnásob. Každých šest let přímo občany volený Evropský parlament a Rada ministrů EU zastupující vlády členských států společně přijímají předpisy v energetické oblasti. Výjimkou jsou právní předpisy upravující jadernou energii a zdanění energie, o kterých Rada rozhoduje ministrů samostatně. Vlády členských států jsou do tvorby evropských předpisů zapojeny již v předstihu, a to díky výborům národních odborníků. Tohoto transparentního procesu hlasování se účastní i profesní organizace a občanská společnost se svými četnými odbornými stanovisky vyžadovanými v různých konzultačním etapách.

Dosažené úspěchy EU

Evropská unie v nebývalé míře poskytuje spotřebitelům a spotřebitelkám ochranu - jde zvlášť o ochranu zranitelných skupin spotřebitelů. K tomu posiluje kontrol a sankční pravomoci kontrolních orgánů i zajištění dokonalejší přehlednosti a srozumitelnosti faktur. Nicméně pravou revoluci by měly přinést až takzvané chytré sítě a inteligentní měřidla, jejichž zavedením chce Evropská unie přimět spotřebitele k tomu, aby tak přistupovali k odběru energie aktivněji. Nejenže faktury se budou uvádět skutečnou spotřebu na každém odběrném místě, ale zákazníci budou moci zjistit svou okamžitě a optimalizovat ji. Evropská unie schválila záruky, které jsou neoddiskutovatelně potřebné pro nezbytnou ochranu soukromí osob v jednotlivých odběrných místech a ochranu informací získaných z inteligentních měřicích přístrojů.

Všichni spotřebitelé mají při nákupu elektrických přístrojů v současné době díky EU možnost rozhodnout se na základě údajů, které získají z energetických štítků s údaji o energetické účinnosti. Toto etiketování lze najít u převážné řady domácích spotřebičů a kancelářského vybavení. Výrobci jsou tak nenásilně vedeni k tomu, aby podbízeli energeticky úporné výrobky, které výrazně snižují celkové základy na výrobek; neboť skutečná pořizovací cena výrobku nezahrnuje jeho kupní cenu, ale také cenu za jeho provoz. To je funkce.

Nižší náklady na energii

S koncem monopolů na trhu s elektřinou a plynem, které zatěžovaly trhy s elektřinou a plynem, získali všichni spotřebitelé možnost zvolit si dodavatele energie podle vlastního uvážení. Nedávná novější studie dokonce spočítala, že výběr levnějšího dodavatele elektřiny a plynu pravděpodobně může přinést úspory v celkové výši více než 13 miliard €, tedy 100 € ročně na domácnost. Možnost vlastní volby dodavatele dostaly jako první podniky. Náklady na energii podniků v Evropě jsou nejvyššími produktivními náklady. Liberalizace energetického trhu tak značně rozšířila nabídku a celkově nezanedbatelně zvýšila kvalitu služeb a udržela ceny energií na odpovdíající nejnižší možné úrovni vzhledem k volnému trhu.